Ludovic şi Robert
Orban s-a comportat neverosimil pentru ditamai ministrul. S-a comportat prosteşte. A îndrugat verzi şi uscate, lăsând impresia că are ceva de ascuns. Dacă eram în locul lui, chemam imediat un echipaj de poliţie. Să nu-mi spună cineva că la chemarea unui ministru, nu venea poliţia imediat. Ar fi venit în pas de defilare. Prin ezitări şi bâlbâieli, Ludovic Orban şi-a creat singur probleme. În realitate, omul nu a omorât pe nimeni şi nici nu a dat foc Casei Poporului sau Palatului Cotroceni. Cel de-al doilea erou al telenovelei pe care o urmărim de câteva zile pe toate canalele tv, Robert Turcescu, a dat-o şi mai rău în bară. Cazul său este simptomatic, din păcate, pentru mulţi ziarişti care se ocupă de politică. Robert, care are indiscutabil calităţi de ziarist, se vrea a fi un metronom al moralei. Îl urmăresc demult la tv. Nu l-am văzut niciodată abordând un subiect profund, cu adevărat politic. El preferă stilul agresiv, arţăgos. Aruncă câte o vorbă, îşi descumpăneşte interlocutorul şi o ţine tot aşa. L-am dibuit de la început că nu e marele specialist în politică, după cum vrea el să pară. Micuţul Robert pozează în cocoşel. Cred că asta i se trage din faptul că vrea tot timpul să pară bărbat. Aşa e în lumea asta, unii sunt bărbaţi, alţii vor să pară. Acum câţiva ani, Realitatea tv îl promova pe Robert Turcescu printr-un spot publicitar în care acesta era prezentat într-un mod romanţat ca un băiat de cartier, care ar fi avut probleme cu poliţia, iar pe urmă a ajuns reporter. Aici se vedea frustrarea celui care vrea să cucerească femeile, bravând. O specie de bărbaţi periculoasă! Turcescu s-a molipsit de stilul acesta şi în presă. Nu vreau să intru în detaliile demersului jurnalistic întreprins de el în cazul Orban. Excesul de patimă este evident. Din dorinţa de a-l scoate pe Orban vinovat, s-a făcut de râs, prezentând înregistrarea unei convorbiri telefonice cu acesta. Las la o parte faptul că şi Orban şi-a făcut de lucru telefonându-i. Când Turcescu a amintit prima oară de convorbirea sa cu ministrul, lăsa impresia că va veni cu o bombă de presă. Nu a fost să fie aşa. Convorbirea prezentată era o aiureală, o convorbire între un ministru fraier şi un ziarist inabil. Robert Turcescu, care se aştepta să fie privit ca o victimă, s-a văzut în situaţia de a fi ridiculizat pe bună dreptate de Cristian Tudor Popescu, care l-a prezentat în toată goliciunea sa. Reacţia prostească a lui Turcescu în urma observaţiilor critice şi pertinente ale lui C.T.P. a fost retragerea grupului de presă Realitatea Media din Clubul Român de Presă. S-a supărat văcarul pe sat!
M-am ocupat de cele două personaje, Ludovic şi Robert, nu pentru că ar prezenta pentru mine un interes deosebit, însă comportamentul lor poate fi un studiu de caz.
Comentarii
Nu există nici un comentariu.